СВАТБА = Епизод 18 =
Сънг У.
Не заминавай!
Все още те обичам.
Макар любовта ни един към друг все още не ни е достатъчна,
не мога да понеса мисълта,
че никога повече няма да те видя.
Не отивай!
Ти… ме обичаш?
Мислех, че остава още един месец.
Смяташ, че заминавам за Щатите сега?
Не можеш. Не заминавай!
Всички ни гледат.
Хайде. - Да.
Трябва да вървя.
Сънг У.
Ще… ще се върна много скоро.
Не беше ли за 2 години?
Не знам какво си чула,
но заминавам по работа за една седмица.
Какво?
Възнамерявах да се обадя, но реших да го обсъдим като се върна.
Разбира се, че не мога да тръгна за Щатите просто така.
Благодаря ти, че дойде да ме изпратиш.
И за това, което ми каза.
Че ме обичаш.
Качвам се тогава.
Побързай!
Идвам.
Да се срещнем, когато се върна.
Благодаря.
Точно така. Излъгах те.
Защото досега все ти поемаше инициативата.
Не мога да те чуя, Се На.
Казала му е? Сериозно?
Толкова е романтично.
Се На е истинска куражлийка.
Да иде чак до летището и да му признае.
А нямала да позволи любовта да й влияе.
Мисли си, че може да ни излъже.
Майко, красиви ли са?
Нямаха бели такива, затова купих розови.
Майко съжалявам. Едва сега успях да осъзная.
Скарването между Сънг У и мен сигурно ти е натежало.
Плаках много, докато четох тефтера ти.
Все още много обичам Сънг У.
Но не знам как да направя така,
че да стане както преди.
Човекът, когото Сънг У обича най-много на света, сигурно си ти.
Ако само можеше да ми кажеш.
Само ако беше още тук.
Се На.
И ти ли дойде да се посъветваш с майка?
Това ли е? Заради това ли си тук?
Да.
Може ли да попитам какъв беше въпросът ти?
"Как отново да се доверя на Сънг У?"
Съжалявам. Вината е моя.
Не. Сега ти вярвам.
След като майка почина и прочетох тефтера й,
който ти ми даде, чак тогава разбрах.
Понеже за майка и всички нейни близки,
ти беше част от семейството.
Чувствах, че всичко може
да се реши, когато ти вярвам.
Изглежда, че случаят не е такъв.
Защо?
Работата е там, че просто загубих смелостта си.
Как може да я загубиш? Какво трябва да направим?
Веднъж, заради теб, събрах кураж
да се опра на Джин Хю.
Струва ми се… дори мисля, че не мога да кажа,
че го обичам, но бях привлечена от него.
Чувството беше страхотно.
Това беше първият и последен път,
когато съм показвала кураж.
Но как може да изгубиш тази смелост?
Изглежда обичаш Джин Хю.
Не мога да го обичам.
Въпреки че може би е прекалено да кажа това,
но сега, когато съм сама, не съм така напрегната.
Това няма да стане. Ти просто бягаш.
Джин Хю също много те обича.
Съжалявам. Държа се, сякаш знам всичко.
Но Джин Хю се прави на глупак.
Той също много страда.
Но без значение колко те тревожи и наранява,
не може да избягаш.
Не можеш ли да се хванеш за него?
Не е ли това, което дойде да питаш майка?
Това е всичко.
Много ме боли. Можеш ли да дойдеш?
Искаш ли да потанцуваме?
Хайде да танцуваме.
Все още ли си много привлечена от мен?
Така ли е?
Толкова много ме трогна,
затова, моля те, повече не бъди остра с мен.
След като се оженим, да отидем в Америка заедно.
Нека заминем заедно.
Трябва да ми отговориш.
Тогава, какво искаш?
Ти трябва да ми дадеш отговор.
Дори да решиш, че съм безсрамна, ще кажа какво ме вълнува.
Макар да изглежда като саможертва,
такова е желанието ми.
Щастието ми е благодарение на теб.
Опитвам се да кажа…
би ли искал да дойдеш в Америка с мен?
Можеш ли да останеш до мен?
Можеш ли да ме обичаш?
Ще се ожениш ли за мен?
Трябва да ми отговориш.
Със сигурност.
"Липсваш ми, когато слънчевата светлина докосва земята."
"Липсваш ми…
когато сянката на лунната светлина бавно се издига."
"Слънцето се скрива, скоро звездите ще заблестят над мен."
"Само ако ти беше тук!"
Аз също искам да го рецитирам веднъж.
Това е моята гаранция.
Добре ще си хапна.
Какво е това?
Просто го кажи с мен.
Какво? Толкова е детинско.
Добре, разбрах. Добре ще си хапна.
Ще го направиш ли?
Защо гледаш така?
Хайде да ядем.
Това е за теб.
Но аз не го обичам.
Просто яж.
Не бива да си капризна, нали?
Наистина мразя това.
Трябва да го ядеш понякога.
Какво?
Тъкмо пристигнах във Вашингтон. Пращам ти това съобщение от лаптопа.
Много съм щастлив, че дойде на летището.
Не ме интересува кой ти е казал лъжата.
Длъжник съм му.
Не ме приемай с лошо.
Надявам се, че ще ме чакаш със същите чувства,
които показа днес.
Есента е дошла във Вашингтон.
Листата в Сеул сигурно са станали червени вече.
Как мина денят ти?
Минах до книжарницата и се натъкнах на списанието, което ми препоръча.
Зарадвах се и останах да го поразгледам.
Накрая реших да го купя.
Чудя се какво носиш сега.
Посланик Маргарет си е сложила брошка цвете.
Обсъждането днес ще бъде плодотворно.
Понякога посланик Маргарет ми напомня за теб.
Утре ще пътувам към къщи. Тогава ще мога да те видя.
Ън Хи?
Ще умра, Се На.
Изобщо не можах да заспя, защото те слушах цяла нощ.
Ън Хи…
Су Джи? - Заради теб не можах да спя.
Излязох да направя малко упражнения.
Да, да. Знам. Днес Сънг У се прибира от пътуването.
Ако пак за това се обаждаш, затварям.
На летището съм. Там сигурно е рано сутринта.
Топло ли си облечена?
Никога не се обличаш достатъчно. Това ме притеснява постоянно.
Липсваш ми.
Трябва ли да се опитам да избегна срещата ни този път?
Или ще бъда толкова смела, колкото тогава?
Не може да бъде.
Сериозно, сигурна съм.
Не е спала, нито се е хранила добре.
Всичко това са симптоми на влюбване.
Вероятно е заради Сънг У. - Надали.
Но пък тя със сигурност не се заиграва навън.
Спри да се забавляваш за сметка на дъщеря си.
Напоследък заради тях се стряскам насън.
Защо се държиш така?
Не се подигравам. Със сигурност днес има среща с мъж.
Половината ден се издокарва.
По-скоро ти ми се струваш подозрителна.
Откъде знаеш подобни неща?
Ами… това… Се На идва.
Татко, мамо.
Излизам и може би ще се прибера късно.
А… добре.
Ще тръгвам.
Съмнително е, нали?
Не трябваше да сключвам този брак.
Да се разделим. Да скъсаме. - Да се разделим.
Толкова ли съм лош? - Да! Много!
Семейство? Жена ти е твоето семейство.
Щом искаш, мога да спра да се виждам с Юн Су.
Сега не мога…
да ти вярвам повече.
Почакай, Сънг У.
Не го мисля.
Не искам да виждам Сънг У. Не искам да го виждам.
Невъзможно е да се чувствам
както първия път, когато се срещнахме.
Вече не можем да сме както тогава.
Тук съм. На това място започна всичко за нас.
На моста съм. Къде си? Наистина искам да те видя.
Погледни се. Пак не си облякла топли дрехи.
Реших какво да облека преди няколко дни.
Но времето стана студено.
Това е роклята, която ти ми купи.
Защо не ме слушаш?
Не съм те виждал толкова дълго.
Ще ми се да погледам лицето ти.
Наистина ми липсваше.
На това място…
Каза ми доста болезнени неща.
Тогава защо настоя да дойдем?
Искам да ти кажа нещо.
Този път не са злобни думи.
Това е третото ми желание.
Писна ли ти от това?
Иска ми се да запазим брака си.
За мен няма нищо по-важно от това, което имам сега.
Ти си най-важната от всичко.
Моля те, приеми го още веднъж.
Това е желанието ми.
Благодаря.
Това беше твоето желание, но още не си изпълнил моето.
Старото не се брои. Пожелай си ново.
Но… на мен не ми харесва да заминем за Щатите.
Дори да се помирим,
не мисля, че искам да сме заедно.
Какво значи това?
За теб бракът е много важен. Но за мен не е така.
Предпочитам да се насладя на ухажването по-дълго.
Каза това и последния път.
Затова първо се оженихме и виж каква бъркотия стана.
Какво? - Бях подмамена от теб.
Ето защо нека не се събираме, а да стоим настрана известно време.
Да се срещаме…
Да си държим ръцете и разни други неща.
Затова не мога да замина за Америка.
Просто ще идвам до там и ще се връщам.
Мислиш ли, че мога да съм далеч от теб за 2 години?
Тогава няма да отида.
Ще пропусна тази възможност.
Няма да отидеш? Ще пропуснеш този шанс?
Защо?
Заради теб.
Не мога да тръгна просто така.
Преди деня на летището, не бях сигурен за чувствата ти.
И колко дълго ще трябва да чакам.
Още повече, че сега се сдобрихме. Не искам да заминавам за Америка.
Искам да създам ново семейство с теб, татко и майка.
Такъв съм сега. Това достатъчно ли ще е?
Добре е.
Ще те изпратя до вкъщи. Родителите ти сигурно са притеснени.
Сега не се чувствам спокойно.
Казах им, че ще се върна късно.
Тогава… къде да отидем?
Хайде да се приберем. Разстоянието до дома е кратко.
Нека първо да напазаруваме. Ядат ми се яйчени бисквити.
Това е един от специалитетите на майка.
Правилно, така е. Тя ми остави рецептата за тях.
Юн Су ми я предаде.
Ще ти я покажа следващия път.
В бъдеще ще можем да приготвяме всеки ден от ястията й.
Много се радвам.
Но… Пазаруването и прибирането у дома…
това начин за ухажване ли е?
Не ти ли харесва?
Не. Харесва ми.
Въпреки че ми се искаше да стане бавно и продължително,
не може ли поне…
да си държим ръцете?
Засега е позволено да го правим.
Съобщение?
В момента пазарува със Сънг У.
Тази Се На.
Плачеше, когато се обади по-рано. Какво е това?
Казах ти. Казах ти да не се притесняваш.
Хайде. Ела да танцуваме.
Братко.
Благодаря.
Добре ли се справят? - Дойде ли?
Доста са сладки. - Какво им е толкова сладкото?
Винаги се държат така, особено тази Ън Хи.
Чух, че се срещаш с Ън Хи.
И аз не знам кога започна.
Но тази Ън Хи е наистина старомодна.
Само си държахме ръцете.
Можеш ли да си представиш?
Нищо повече? Първо трябва да се ожените?
Сватба? Само се срещаме от време на време.
Ами ти? Не ти ли е досадно?
Не. При нас също е неангажиращо.
Виж ти?! Неангажирани били…
Защо са такива? И аз искам да съм влюбен.
Всички ли са пощурели?
Какви ги вършиш?
Толкова си готин. Ревнуваш, нали?
Пусни ми ръката. Болезнено е. Казвам ти, че много ме боли.
Какво не ти е наред? Правиш го нарочно, за да гледам ли?
Да не сме сгодени. Какво ти става?
Не е като да се женим. - Значи просто си играеш игрички?
Така или иначе няма да ми предложиш. Изобщо няма да стане.
Кой каза, че няма?
Какво? - Кой казва така?
Хайде… да се оженим!
Хайде.
Защо закъснява толкова?
Не ни ли предупреди?
Наистина ли има афера? Как ще погледнем зетя в очите?
Тогава не се срещай с него.
Просто ги остави да се разделят.
Какво? Искам да предпазя Сънг У.
Ти се изнеси със Се На. Също като нея си.
Сериозно…
Поне може да остане при теб.
Аз ще си общувам със зетя.
Как можа да го кажеш? - Защо не? Това искам.
Но как да се изправим отново пред него?
Майка беше много красива.
Донесох я последния път.
Мъчно ми беше, че може да забравя лицето й.
Това е добре.
След като се разделих с теб,
татко ужасно ми се скара.
Обвини ме, че съм поискала да скъсаме…
и че съм те изоставила.
Обвини ме, че мисля само за себе си,
без да се съобразя с твоите чувства.
Прав е.
Това, което наистина ми тежеше, не беше, че ми си скара,
а, че теб много те болеше.
И освен това, не можех да те прегърна.
Наистина исках да го направя.
Прегърни ме сега.
И аз… също имах неща, които исках да направя.
Какви бяха те?
Исках да кажа на майка много неща
и съжалявам, че не успях.
Може ли сега да ги изрека?
Разбира се. Тя още е тук.
Тогава ще го направя.
Мамо, ако ме попиташ
как се влюбих в съпругата си…
"Какви са нейните очарователни черти?"
Дали…
Дали е било случайност?
На първата ни среща, когато ми се усмихна,
тя изглеждаше прекрасна.
Харесва ми как ме поглежда, че има очи само за мен.
Харесвам щастливото й лице.
Харесва ми как вижда красотата на този свят повече от всеки друг.
Харесва ми, че независимо колко е наранена,
може да се тревожи за чувствата на останалите.
Харесвам я заради вярата й в мен,
въпреки че я разочаровах.
Мамо, мисля,
че харесвам всичко в нея.
Затова, моля те, не се притеснявай повече.
Ние ще бъдем щастливи.
Благодаря ти, че се върна при мен.
Това не беше ли среща?
Късно е. Мама и татко ще се безпокоят.
Не си отивай.
Няма да се прибере. Наистина няма да се прибере у дома.
Дори няма да се обади. Прекалява.
Изглежда все още са в леглото.
Зетко.
Значи миналата нощ вие двамата…
Вие двамата?
Простете ми, че ви разочаровах и ви причиних безпокойство.
Всичко е по моя вина.
За в бъдеще ще уважавам мнението на Се На.
Бих ви помолил да ми позволите да я взема отново.
Не се ли съгласихме на период за ухажване?
Какво ухажване?
Били сте навън цяла нощ…
Та вие сте брачна двойка.
Забрави. Отведи я със себе. Зетко, ти решаваш.
Благодаря.
Ще дам най-доброто, за да я направя щастлива.
Имам чувството, че започвам да опознавам зетя.
Техният брак е уреден. Не би трябвало да са много щастливи.
Сега говорят за неща като "отвеждане" и "щастие".
Струва ми се малко странно.
Се На, трябва да си добра със Сънг У.
Татко, ние сме…
Не трябва да казваш и думичка.
Зетко, благодаря ти.
Нашата Се На е много красива, но не е много интелигентна.
Нужно е да я обичаш повече и да си по-търпелив с нея.
Човек трябва да е доволен, когато хората около него са щастливи.
Ето защо, в сравнение с любовта,
бракът изисква много повече усилена работа.
Бъдете по-внимателни към партньора си.
Затова от сега нататък…
трябва да мислите само за радост и щастие.
Оставете мама да прави всички лоши неща.
Съпруже!
Не… за всъщност ще ме пита, преди прави нещо.
Ето така съжителстваме.
Сериозно…
Добър вечер. - Не ти ли е студено навън?
Как се чувстваш?
Не ни каните на сватбата ви.
Ще се жените в Щатите?
Той се бои, че ако се задържим в Корея,
ще ми омръзне от роднините му.
Ще направим друго празненство, когато се върнем.
Вече регистрирахме документите за брак.
Така ли? Поздравления.
Юн Су, от сърце ти пожелавам всичко най-добро.
Джин Хю добре ли е?
Казва, че чувството
да притежава нещо само свое, е страхотно.
Защо не може просто да каже "семейство"?
Странно е.
Чувствам се някак несигурна.
В началото винаги е такова усещането.
Значи сега си много развълнуван?
Добре ли си?
Всеки ден започваме със срещи и приключваме като женени.
Какво?
Има неща, които само Се Не ще разбере.
Хвалиш се, нали?
Сънг У, сигурно си щастлив.
Ти също бъди щастлива.
Се На… - Джин Хю…
Ще се обади, щом паркира колата.
Скоро трябва да е тук.
И Се На.
Джин Хю.
Престрашила си се да говориш със Сънг У.
Чух, че си се събрал с Юн Су.
Не ми се подигравай
Това ли е началната точка?
За теб е любов. За мен е Юн Су.
Тя искаше да се пожертва заради мен, а Сънг У да запази семейството.
Накрая се върнахме в изходна позиция.
Не е началното положение. Сънг У се промени много.
Въпреки че още не съм чула да каже, че ме обича.
Сериозно ли? Не го е казал?
С неговия характер, не знам кога ще успее.
Но това очакване също е хубаво.
Изглежда наистина има напредък.
Наблюдавайки те сега, усещам, че наистина всичко е различно.
Говориш някак официално.
Бъди мила с мен, г-це И Се На.
Честно казано, бях много щастлив, че сте помирили, Се На.
Нашето сбогуване в Англия и сприятеляването ни, срещите…
Всичко това са ми сладки спомени. Ще си ги пазя.
Чувствам малко съжаление.
Къде съм чувала това преди?
Надявам се да бъдеш щастлива.
Надявам се да бъдеш щастлив.
Къде ще се настаните?
Вероятно в Щатите, докато съм прехвърлен там.
Ще съвпадне с намеренията на Юн Су.
Любимото ти е. Защо отказваш?
Трудно ли беше? - Малко.
Мисълта за напускане.
Но за какво си говорехте със Се На?
Още ли ревнуваш?
Да не мислиш, че всичко просто ще изчезне?
Сега ти заявявам. Не ти е позволено да имаш
никакви интимни отношения с друга жена.
Искам да съм от тази страна. По-добра е.
Предпочитам от ляво. - Не искам. Отсам ми харесва.
Ако ревнуваш, получаваш гневно избухване.
Наистина ново начало.
А… Се На.
Знам, знам. Няма да говоря или да се срещам с други жени.
Край.
Ново начало.
Какво искаше да ми кажеш?
Миналата нощ, докато спеше, ми се стори, че казваш нещо.
Какво? Защо гледаш другите, докато спят?
Дори хъркаше.
Прекаляваш. Ще спим в отделни стаи.
Кой казваше, че никога повече няма да спим в отделни стаи?
Изглеждаше красива, затова те наблюдавах в съня ти.
Все пак… не го прави отново.
И какво си мислеше, докато ме гледаше?
Какво да ядем днес?
Знаех си, че така ще го извъртиш. Да изберем днешното меню.
Яйчени бисквити. Спагетите на майка.
Картофена супа. Ориз с къри.
Пак ли?
Напоследък ядем все това.
Забрави. Ще приготвя вечеря.
Благодаря ти, Сънг У. Това е мило.
Няма ли да пишеш отново?
Представянето на първата ми новела?
Занапред можеш да пишеш, докато аз уча децата
да свирят на пиано. Колко хубаво!
Така да бъде тогава.
Утре отивам на риболов с татко.
Така ли? Ами аз и мама?
О, да. Татко каза, че е тайна.
Това е прекалено.
Как може само татко да се радва на съкровището?
Съкровище? Нарече ме съкровище?
Казах ли го? Връщам си думите.
Да използваме възможността и да си измислим прякори.
Скъ…
Скъпа!
Винаги, когато се разхождаме, искаш да говорим за нещо.
Но никога не го правиш.
Наистина има нещо,
но тези думи…
Искам да изрека тези думи, когато слънцето ни огрява.
Наистина искам да ги кажа, но думите отказват да излязат.
Какви са?
Нищо.
Ще ти кажа друг път.
По-добре ще е, ако ми ги кажеш.
Друг път.
Кажи ми.
Тогава… друг път.
Обичам те.
Казах, че те обичам.
Обичам те.
Завинаги.
Какво мислиш, че е най-важното нещо в брака?
Все още ли мислиш, че е щастието?
Ти? За теб още ли е доверието?
Чувствам, че то е в основата, но понякога мисля, че е общуването.
А след това са компромисите и искреността.
Какво друго?
Да разговаряме помежду си и да прекарваме време заедно.
Търпението, дори да има различие в мненията,
трябва да сме внимателни един с друг.
Правенето на вкусни ястия
и точно както написа на картичките, да направим най-доброто.
Става все повече и повече.
Кое мислиш, че е най-важното?
Мисля, че в сравнение с това,
най-важното е да има човек,
с когото да сподели всичко изброено.
И Се На.
Да продължим с тези разходки.
Ще работим здраво, ще бъдем щастливи
и ще бъдем заедно така до края на света.
Точно както всички брачни двойки.
Бракът е гроб за любовта.
Виж това момиче. Как се радва, че носи тази рокля.
Стига де! Аз харесвам розово.
Срещата ще породи чувства, бавно ще я заобичаш
и ще искаш да се ожениш.
Изобщо не можем да си го представим.
Моето семейство е на военни още от времето на прадядо.
Втората ми сестра не се е целувала с мъжа си до сватбата.
Младоженецът да се усмихне. Всички роднини отзад също.
Не бъдете толкова сериозни. Усмивка.
И така, готови ли са всички? Снимам.
Ще се омъжа за човек, който да помогне в кариерата на баща ми.
Аз съм най-големият син.
Грижа се за тримата си по-малки братя.
Някои хора твърдят, че сватбата ви е съюз на политици и финансисти.
В действителност няма замесени политически връзки.
Просто съм най-големият син от село,
който се грижи за по-малките си братя.
Способен човек от министерството на външните работи,
който един ден ще е в центъра на вниманието.
Ето защо те харесвам.
Защото ме превърна в добър мъж.
Трябва да продължиш.
Идиот.
Откакто те срещнах, съм привлечена от теб.
Колко си красив!
Аз… добре съм.
Казах, че нямам нищо против.
Превод: SNOWMOON Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015